23.976 Romanian
FANTOMELE LUI GOYA
Traducerea și adaptarea: alin022 & veverița_bc @ www.titrări.ro
1792- Madrid Sfântul Oficiu al Inchiziției
Astea sunt scoase la vânzare în librării?
Se vând și pe străzi, părinte.
- Și în Toledo? - În Toledo, Salamanca și Sevilla.
Și în portul Cadiz.
Aceste reproduceri sunt trimise și-n străinătate?
Astea sunt vândute la Roma.
Chiar și până în Mexic au ajuns.
Așa ne vede lumea.
Ăsta e modul în care ne vede lumea.
Care e numele artistului?
Francisco Goya.
Nu cel pe care l-ai însărcinat să-ți facă portretul?
Așa e, Părinte.
De ce l-ai ales pe el?
Cu toată smerenia, părinte,
l-am ales din același motiv din care regele și regina noastră
l-au desemnat să fie artistul curții regale.
Îl consideră cel mai mare pictor din Spania.
Trebuie să recunosc că aceste reproduceri sunt chiar tulburătoare.
Tulburătoare?
Da, desigur că sunt.
Dar, părinte, aceste reproduceri
ne arăta adevărata față a lumii noastre.
Poate lumea ta, frate Lorenzo.
Cum poți să spui că aceste imagini hidoase sunt
"adevărata față a lumii noastre"?
Nu există decât o lume, frate,
și nu e nici a mea și nici a ta. E a lui Dumnezeu.
Ți-ai pierdut vederea, frate?
Nu vezi ce ticăloșii demonice și degradante vinde acest Goya?
E un agent al puterilor întunecate!
I s-a îngăduit să picteze capele.
Da, pictează îngeri,
dar când mama ta va ridică ochii să se roage la Dumnezeu
pe cine crezi că vede?
Pe cine crezi că folosește Goya drept modele pentru îngerii săi?
Prostituate!
Cele care ne zâmbesc de pe tavan sunt târfe!
Vă asigur pe toți
ca Goya e un membru valoros al bisericii.
De ce crezi asta?
Părinte, am întâlnit femei care nu pot recita nici măcar o rugăciune.
E vorba de ele...
Pe ele trebuie să le căutam,
dar care e răspunsul nostru?
Să-l condamnam pe acest mare artist spaniol în schimb?
Sau credeți că dacă îi ardem pânzele lui Goya,
raul, pe care acest artist l-a înfățișat, va arde și el?
De ce nu ne uităm la noi înșine?
Ce am realizat în ultimii 50 de ani?
Câți eretici am trimis pe rug?
Îți voi spune eu exact câți, părinte. Opt.
Opt au fost arși pe rug.
Propui să fim mult mai severi?
Da, părinte, da. Trebuie să revenim la vechile obiceiuri.
Mă refer la calea fricii de Dumnezeu din trecut.
Ești pregătit să te alături acestei lupte?
Nu numai că vreau să mă alătur,
dar acordă-mi înțelepciunea de a o conduce, părinte.
De ce cel din pictura aia nu are față?
Pentru că e o fantomă.
Nu, nu e!
Ai văzut vreodată o fantomă?
Nu. Dar am văzut o vrăjitoare.
- Da, ai văzut? - Da, dar avea față.
Cum arată?
Era cocoșată și îți dădea fiori, și puțea.
Interesant pentru că vrăjitoarea pe care o cunosc eu
e tânără, încântătoare și miroase a iasomie.
- Chiar așa? - Așa e.
Și-i fac portretul chiar acum.
Eu nu sunt vrăjitoare!
De unde știi?
Aș putea să spun ceva?
- Te rog. - Chipul ala mi-e cunoscut.
Nu e unul din îngerii tăi din capelă din Florida?
Da, așa e. Sunteți periculos de receptiv.
S-ar putea ca asta să fie o întrebare foarte naivă
dar sunt un om al bisericii.
Tu...?
Voi pictorii nu deveniți intimi cu modelele voastre?
Trebuie să fie foarte...
foarte ispititor când petreci foarte mult timp singur
cu o fată nu doar frumoasă dar și foarte tânără.
Doriți să vă apăra și mâinile în portret?
- Te las pe tine să decizi asta. - Nu, decizia vă aparține.
Mâinile nu sunt ușor de pictat,
și nu oricine e dispus să dea niște bani în plus.
Care e diferența?
O mână, două mii de reali. Două mâini, trei mii de reali.
De ce-ai fost de acord să-mi faci portretul?
De ce nu?
Ai reputația unui om care își bate joc de oamenii bisericii în operă sa.
Cu cruzime, trebuie să recunosc.
Chiar așa?
Ești conștient de câți dușmani cu influența ai, Goya?
Din fericire, am și câțiva prieteni sus-puși.
Ce-ai mai făcut, dragă Goya?
- Ca de obicei, Majestate. - Deci nu te plângi?
Mă străduiesc să n-o fac, Majestate.
Ăsta e armăsarul sălbatic pe care îl voi îmblânzi astăzi?
Doamne!
Cum vrei să călăresc?
Cum doriți să fiți percepută de către istorie, doamnă?
Așa cum sunt,
tânără și frumoasă.
Pe care-l dorești la cină, draga mea?
Poate...
vulturul.
Aș putea să stau să te privesc cum muncești pentru o vreme?
Dacă aș avea vreun cuvânt de spus legat de asta, Majestate,
aș prefera ca nimeni să nu-mi vadă munca până nu e gata.
Deranjez?
Da, deranjezi, dragul meu.
Înțeleg.
Cum dorești,
cum poftești,
orice ți-ar face plăcere.
Cât trebuie să stau cocoțată aici?
Atât de mult cât am nevoie de dumneavoastră acolo, Majestate.
Vedeți ce port asupra mea?
Sunt un bărbat evlavios, nu?
Dar uitați-vă ce e cu adevărat înăuntru.
Voltaire!
Prințul întunecat al doctrinelor întunecate!
Prefăcătorie. Prefăcătorie.
Fiți vigilenți, folosiți-vă urechile.
Oamenii vorbesc.
S-ar putea să auziți pe cineva pretinzând că materia
e compusă din mici elemente, numite atomi.
Aflați cum îl cheamă.
E un eretic care răspândește aceste idei diabolice
pentru a otrăvi sufletele oamenilor cu frică de Dumnezeu.
Dacă auziți pe cineva vorbind de "Templu" în loc de "Biserică"
ori e iudeu, ori, și mai rău, e protestant.
Aflați cum îl cheamă.
Dacă sunteți într-un loc public și vedeți un bărbat
care își ascunde penisul cu mâna în timp ce urinează
acel bărbat probabil e circumcis.
Și e iudeu!
V-am oferit doar câteva exemple
ca să știți ce să căutați și cum să-i identificați.
Aduceți numele lor la cunoștință Sfântului Oficiu.
Ochii, urechile și creierul vostru sunt în slujba Domnului.
Haide, Inés. Gustă, e bun.
Haide.
- Unde te duci? - Se duce la pitic.
Ce-ai făcut?
- Inés, șterge-te la gură. - Nu.
Ai fost chemată la Sfântul Oficiu.
Ai idee despre ce ar putea fi vorba?
Nu.
Unde ai fost cu frații tăi aseară?
La tavernă.
Gândește-te!
Ai spus ceva profanator?
Nu.
S-a întâmplat ceva acolo ce ar putea să-i reproșeze?
A sărutat picioarele unui pitic.
- Așa ai făcut? - Da.
Toată lumea a făcut-o!
E posibil s-o cheme doar pentru a depune mărturie împotriva altcuiva.
Altcineva?
Există vreun cunoscut de-al tău care să fie în atenția lor?
Nu știu.
Nu!
Nu-ți fă grijă, copile.
Fiica mea.
În numele Tatălui, al Fiului și al Sfântului Duh.
Amin.
Ia loc, te rog.
Ești Inés Bilbatua,
fiica unui anume Tomás Pio Bilbatua
și a soției acestuia María Isabela?
Da, sunt.
Avem doar câteva întrebări și ne așteptăm să fii sinceră.
Voi fi.
Este adevărat că miercuri, pe 16 ale acestei luni
ai cinat la hanul doamnei Julia?
Da, așa e.
Ce ai servit în acea seară?
- La cină? - Da.
Chiar vreți să știți ce-am mâncat?
La cină.
Am mâncat pui.
Ceapă,
năut.
Năut.
Și?
Cartofi.
Piper verde.
Ți-a fost servită carne de porc?
Da, dar n-am mâncat.
- De ce nu? - Nu-mi place gustul.
Ești gata să juri pe Sfânta Cruce că spui adevărul?
În legătură cu carnea de porc?
Poți să juri?
Jur pe rănile sacre ale lui Iisus că spun adevărul.
Presupun că n-ai avea nimic împotrivă dacă ți-am oferi șansa să dovedești asta?
Nu, aș fi recunoscătoare.
Cum vreți să dovedesc asta?
Ne-ai spus adevărul?
Da! Da, am făcut-o!
Avem motive să credem contrariul.
De ce?
Credem că motivul pentru care eviți carnea de porc e pentru că ești iudeică.
Cum?
- Ești? - Ce-i aia?
Practici ritualuri iudaice.
Nu, nu fac asta!
Ai ceva de mărturisit. Fă-o acum.
Dar n-am... Ce veți să mărturisesc?
Adevărul.
Dar am făcut-o!
Spune-mi care e adevărul!
Salut, Tomás, mă bucur să te văd prietene.
- Ce mai faci, Francisco? - Intră, intră.
- Te pot servi cu ceva? - Nu, mulțumesc.
Suntem singuri?
Da.
Trebuie să vorbesc cu omul ăsta, Francisco.
De ce?
Fiica mea, Inés a fost chemată la Sfântul Oficiu.
- Inés? - Da.
E absurd.
S-a dus de dimineață și nu a ieșit până acum.
Și n-am aflat nimic.
Ai idee de ce ar vrea să vorbească cu ea?
Nu. De aceea vreau să vorbesc cu bărbatul ăsta.
Francisco, îmi pare rău că sunt nevoit să te rog asta,
dar poți aranja cumva asta?
Nu mă aflu în postura de a putea să cer favoruri de la inchiziție...
Nu, nu favoruri. Încerc doar să aflu
dacă pot face ceva să-mi ajut fiica.
Aș vrea să...
Nu! Nu pot vorbi cu Sfântul Oficiu despre orice altă chestiune
care nu are legătură directă cu mine.
Îmi pare rău.
Te implor, Francisco.
Părinte Lorenzo.
Intră.
Pe aici.
Dacă l-aș întâlni pe acest om pe stradă,
nu m-aș recunoaște niciodată în înfățișarea lui.
Unul care are o idee diferită despre el însuși.
Crezi c-ai putea să-l placi?
Știu că-mi place portretul lui.
Da, da...
Sunt foarte mulțumit de el, Francisco.
- Să aleg o ramă pentru el? - Da, chiar te rog.
- Și nu trebuie să-mi trimiteți bani. - Ce vrei să spui?
- Plătește altcineva pentru el. - Cine plătește?
Numele lui e Tomás Bilbatua.
E un negustor foarte bogat.
De asemenea e dispus să suporte financiar
reconstrucția abației Saint Tomás.
De asemenea mi-a cerut să pictez frescele din abație
ceea ce, trebuie să recunosc, înseamnă o remunerație destul de mare.
- Cum îl cheamă? - Bilbatua.
Ce vrea domnul Bilbatua de la mine?
E tatăl...
V-ați amintit că i-ați văzut chipul pe tavanul capelei din Florida.
Da?
A fost arestată de Sfântul Oficiu.
Îl cunosc foarte bine. E un om de onoare.
Nu te teme.
- Inés Bilbatua? - Da.
Mă aflu aici să văd dacă pot...
să-ți fiu cumva de ajutor.
Pot pleca acasă acum?
N-am puterea să decid asta, Inés.
Vreau să merg acasă.
Nu te teme, copilă.
Pot transmite un mesaj familiei tale...
Vrei să fac asta?
Te rog.
Vrei să le spui că-i iubesc?
Îi iubesc așa mult.
Și te rog,
spune-le ca întotdeauna,
când închid ochii
și mă rog la Dumnezeu
Îl implor să-mi permită să-mi văd mama
și pe tata
și frații,
când deschid ochii...
- Vrei să ne rugăm împreună? - Da, te rog.
Foarte bine, Inés.
Voi avea grijă de tine.
E în regulă, e în regulă.
- Bună ziua! Bine ați venit - Tomás!
- Mulțumesc, părinte. - Mulțumesc, Jose.
- Ce mai faci, Francisco? - Foarte bine, mulțumesc.
Părinte Lorenzo.
E o mare onoare să te primesc la mine în casă, părinte Lorenzo.
Pe aici, vă rog. Ei sunt fii mei.
Ángel...și Álvaro.
Salut, Ángel.
Și ea e scumpă mea soție...
María Isabela.
Părinte Lorenzo,
bine ați venit în casa noastră.
- Mulțumesc. - Vă rog.
Francisco, mulțumesc.
A venit vremea să-l răsplătesc pe Dumnezeu pentru toată bunătatea lui,
restaurând Abația Saint Tomas.
Știți, Tomas e și numele meu...
Îmi pare rău că fiica mea nu poate servi cina cu noi în seara asta.
O minunată...
o minunată lucrare, Goya.
Mulțumesc.
Cum spuneam,
a venit vremea să-l răsplătesc pe Dumnezeu pentru toată bunătatea lui
restaurând Abația Saint Tomas.
Binecuvântează-ne Doamne pe noi
și aceste daruri
pe care le vom primi din mărinimia Ta prin intermediul lui Iisus Hristos.
Amin.
Pentru restaurarea cu succes a Abației Saint Tomas.
Vinul ăsta e excelent.
A fost ținut la păstrare pe un vas care a făcut de două ori înconjurul lumii.
E nevoie de o mișcare continuă
pentru a se crea savoarea acestui vin.
Nu știam asta.
Și acesta e peste anșoa din Santona.
Presupun că sunteți nerăbdători să aflați vești despre fiica voastră.
Da,
foarte nerăbdători.
N-a fost plecată niciodată. Ați văzut-o?
Da.
Cum se simte?
E într-o stare spirituală bună
și va transmite dragostea sa la toți.
Când va veni acasă?
Nu pot spune asta. Trebuie să fie judecata înainte.
Să fie judecată?
- De ce? - Pentru ceea ce a mărturisit.
Ce anume a mărturisit?
Că a practicat în secret ritualurile iudaice ale străbunilor ei.
Dar asta e imposibil.
Suntem o veche familie creștină.
Să-mi spuneți dacă greșesc
dar părintele care se ocupă de arhivă...
m-a informat că stră-străbunicii bunicii tale
s-au convertit de la iudaism la creștinism când au venit în Spania
de la Amsterdam în 1624.
E adevărat?
Da.
Dar sunt singurul din familie care știe asta.
Atunci de ce a mărturisit fiica ta așa?
Inés nu putea să mărturisească ceva despre care nu știa.
Scuzați-mă,
sora mea a fost supusă "interogatoriului"?
Da.
Fiica mea a fost torturată?
A fost supusă "Interogatoriului".
Am crezut că acest gen de practici a fost abandonat cu ani în urmă.
Da, a fost,
dar acum în aceste vremuri grele,
în cutarea sa pentru adevăr, biserica le-a reintrodus.
Deci...
continuați să spuneți că o mărturisire obținută prin intermediul
a ceea ce numiți "Interogatoriu" constituie probă?
Asta nu e părerea unui simplu călugăr, domnule.
Doctrina creștină e cea care ne învață că o mărturisire
obținută prin "Interogatoriu" constituie dovada incontestabilă.
Îmi pare rău, Lorenzo,
dar cu poate fi considerată acest gen de mărturisire drept dovadă incontestabilă?
Dacă aș fi torturat, aș mărturisi orice.
Aș mărturisi că am fost sultanul Turciei.
Nu, n-ai face-o.
Aș mărturisi orice pentru a evita chinurile.
Nu, n-ai face-o.
Ești un om cu frică de Dumnezeu, Goya, nu-i așa?
Desigur că sunt.
Deci frică de Dumnezeu te va împiedica să faci o mărturie falsă.
Dar dacă durerea îmi obturează gândirea?
Dar dacă frică de durere devine mai mare
decât frică de Dumnezeu?
Dacă ești nevinovat, Dumnezeu îți va da tăria să reziști durerii.
- Ești sigur de asta? - Da.
Scuză-mă, părinte Lorenzo, dar tu ai fost supus vreodată...
la "Interogatoriu"?
- Dacă am fost vreodată? - Da.
Dacă ai fost vreodată supus la "Interogatoriu"?
Desigur că nu.
Crezi că dacă ai fi fost
și ți-ar fi cerut să mărturisești ceva foarte absurd,
să zicem...
să zicem că ți s-ar fi cerut să mărturisească că ești o maimuță...
Ești sigur că Dumnezeu ți-ar oferii tăria să negi asta?
Sau mai degrabă ai mărturisi că ești o maimuță să eviți durerea?
Știu că eu aș face-o.
Știu asta. La fel aș face și eu.
Ai face-o?
Ce însemna asta? Joci vreun joc prostesc cu musafirul tău?
Nimeni nu i-ar cere părintelui Lorenzo să mărturisească ceva atât de absurd.
Eu i-aș cere.
- Vorbește serios? - Sunt sigură că nu.
Álvaro, du-te după tatăl tău.
Uneori nici eu nu-i înțeleg umorul.
Nimeni nu înțelege.
Pentru că tatăl meu nu are simțul umorului.
Ba da, are.
- Mai doriți vin? - Nu, mulțumesc.
Francisco?
"Eu, Lorenzo Casamares,
prin aceasta mărturisesc că, contrar aparențelor mele umane,
sunt, de fapt
bastardul de copil al unui cimpanzeu și al unui urangutan
și că am conceput un plan necinstit pentru a mă alătura bisericii
pentru a face rău Sfântului Oficiu."
Semnează.
Asta e o glumă, Tomas, nu?
Semnează.
Angel, închide ușa.
Francisco, condu-mă afară din casă.
Stai domnule Goya.
- Ai înnebunit? - Francisco, te rog nu te băga.
- Lasă-ne să plecăm. - Tu poți pleca.
Cum adică eu pot pleca? Și părintele Lorenzo?
El a lăsat-o pe fiica mea să plece?
Ai lăsat-o pe inocenta mea fiică să plece?
A lăsat-o?
Țineți-l aici. Lăsați-l pe domnul Goya să plece.
Eliberați-l!
Condu-l pe domnul Goya afară.
Tomas!
Ia-ți mâinile de pe mine! E strigător la cer.
Ești pregătit să semnezi mărturisirea?
Maria Isabela.
Adu-l aici.
Semnează.
Leagă-i mâinile.
Vrei să semnezi?
În regulă.
Să vedem dacă Domnul îți va oferi tăria să reziști "Interogatoriului"
Ridicați-l.
Voi arde hârtia asta
în clipa în care fiica mea se va întoarce acasă.
Dar nu voi aștepta la nesfârșit.
Trebuie să înțelegi asta.
În regulă, ești liber să pleci acum.
Părinte Lorenzo?
Ai uitat ceva.
Asta ne poate fi de mare ajutor la amândoi.
Asta e, într-adevăr, o contribuție generoasă.
Îți suntem recunoscători pentru eforturile tale,
părinte Lorenzo.
Mai e și o cerere, părinte.
Așa e de obicei.
Să auzim amănuntele.
Negustorul
ar vrea să-și recapete fiica.
- E la noi? - Da, părinte. Da.
- Care e statutul ei? - Iudeu.
Cum ai răspuns la această cerere?
Am promis să pledez pentru eliberarea ei.
Pe ce temei?
Am luat în considerare...
mărimea acestei donații și faptul că e foarte tânără.
A mărturisit?
Da, părinte.
A fost suspusă la "Interogatoriu".
Vom accepta acest dar generos
cu umilă gratitudine.
De asemenea vom grava numele donatorului
pe o placă în abație pentru a comemora darul său generos pentru totdeauna.
În ceea ce-o privește pe fiică,
mă voi ruga Domnului să fie milostiv cu ea.
Desigur, eliberarea ei ar fi în contradicție
cu principiile elementare ale credinței noastre,
pentru că ar sugera că biserica se îndoiește de puterea "interogatoriului".
Am încheiat aici.
- I-ai văzut pe părinții mei? - Da.
Fac tot ce pot pentru a te elibera.
Și?
Și...
și te iubesc foarte mult, Inés.
Ne vom ruga împreună, Inés?
Nu-mi vine să cred.
"Sunt, de fapt, bastardul de copil
al unui cimpanzeu și al unui urangutan..."
Nu-mi vine să cred ce idiot.
E nebun.
Majestate,
sunt un tată disperat
și am făcut asta doar pentru a demonstra că, supus la "Interogatoriu"
până și cel mai neprihănit om al bisericii
va mărturisi cea mai ridicolă absurditate.
Da.
Vă implorăm, Majestate, să vă folosiți autoritatea
pentru a ne reda fiica înapoi.
Să văd ce pot face pentru ea.
M-am uitat bine la semnătură.
- Nu poate fi nicio îndoială? - E a lui Lorenzo.
Unde e fratele Lorenzo?
Toți preoții îl caută, părinte.
- Da? - Francisco Goya Lucientes?
La dispoziția dumneavoastră.
Am aflat că i-ai pictat un portret lui Lorenzo Casamares.
Da, intrați vă rog.
E deja gata. Pe aici.
Sper că părintele Lorenzo va fi mulțumit de rama care am ales-o.
Lorenzo Casamares s-a făcut de rușine singur
și acum e un fugar.
Fugar?
Înțeleg.
Suntem aici să-i confiscam portretul.
Da, desigur.
Dacă va lua legătura cu tine,
dorim să fim anunțați imediat.
Cu siguranță.
Întâmplător,
n-am fost plătit încă pentru acest tablou.
Dacă îl găsim, îi reamintim.
În timp ce imaginea bărbatului
dispare în văzduh...
fie că numele lui să dispară pentru totdeauna
din amintirea tuturor.
Oricine îi va pronunța numele
să ardă în focul iadului.
Îi va plăcea rama asta. Ai făcut o treabă excelentă.
N-am mai fost niciodată așa aproape de regina noastră.
Dar... chiar e așa de urâtă?
Ce vrei să spui? E un tablou foarte frumos.
Da, dar asta n-o face pe regină să fie frumoasă.
Don Francisco,
Majestatea Sa dorește să mergeți în salonul regal.
Ia loc Goya.
Stai jos, te rog.
Te rog, ia loc.
Ți-a plăcut?
Foarte mult, Majestate. Foarte mult.
- Îmi spui adevărul? - Da. Am fost foarte mișcat, Majestate.
Nu acum.
Știi cine a compus-o?
Nu, nu știu, Sire.
Poate că Mozart? Nu.
Handel?
- Eu am compus-o. - Serios?
Felicitări, Majestate.
Excelentă și minunat interpretată.
Cam atât cu arta.
Acum, Sire, aș vrea să vă cer părerea...
În regulă, intră.
Majestate... Vin de la Paris.
Gloata din Franța l-a decapitat pe rege.
Regele Franței?
Da, Majestate. Regele Ludovic.
A fost omorât prin ghilotinare în public
acum șase zile.
Vărul meu Ludovic?
Da, Sire.
15 ANI MAI TÂRZIU
Soldații noștri trebuie să îndeplinească scopul nobil al misiunii lor.
Vor duce un mesaj de la mine personal, Napoleon Bonaparte,
cum că nu vom sta cu mâinile în sân și vom privi cum vecinii noștri spanioli
vor suferi în continuare din cauza tiraniei unor regi corupți și decadenți,
a clerului represiv, și a impostorilor străini.
Da, regele Spaniei nici măcar nu e spaniol.
E francez. Și regina Spaniei...
E italiancă!
Nu e de mirare că poporul spaniol urăște familia regală
la fel de mult cum urăsc inchiziția.
Nu ați luptat niciodată în campanii ușoare, soldați!
Oamenii de rând vă vor întâmpina cu flori și sărutări
pe străzile din Madrid!
Spaniolii deabia așteaptă să-și rupă lanțurile
și să devină liberi.
Trăiască Napoleon!
Văd exploziile astea dar nu le pot auzi.
Sunt surd.
Sunt surd de tot acum, dar în fiecare dimineață
îi mulțumesc Domnului că nu mi-a luat vederea
și că pot să fiu martor
și să consemnez ce s-a întâmplat aici.
Aceștia sunt soldați francezi.
Mamelucii.
O cavalerie specială recrutată de Napoleon din Egipt
pentru a ajuta la eliberarea Spaniei.
Pentru a ne insufla nobilele idei ale Revoluției Franceze.
Liberate,
egalitate,
fraternitate.
Apoi pentru a apăra aceste idealuri ale revoluției
Napoleon, acest inamic al regalității,
l-a numit pe propriul frate, Joseph, rege al Spaniei.
Dar pentru compatrioții mei spanioli,
armata lui Napoleon nu reprezintă altceva decât invadatori străini,
cotropitori.
Cine e cel care conduce acest loc?
Domnul
e cel care conduce aici
și în toate celelalte locuri de pe acest pământ, fiul meu.
- În numele Împăratului Napoleon... - Continuă.
...și prin Declarația Drepturilor...
Frate? Frate?
În numele împăratului Napoleon și prin textul
Declarației Drepturilor Omului și ale Cetățeanului,
prin aceasta declarăm Inchiziția Spaniolă abolită,
toată proprietățile sale confiscate
și toți prizonierii săi vor fi prin urmare eliberați.
Acum, pleacă.
Sunt surd.
Sunt surd!
Stai jos. Stai jos.
Trebuie să scrii, scrie totul.
Scrie ce s-a întâmplat, nu aud.
Ți-e foame?
Am mărturisit,
și au spus că voi fi judecată,
dar nu a mai fost niciun proces.
Tatăl meu e mort acum.
Întreaga mea familie e moartă.
Singurul lucru la care mă pot gândi acum e copilul meu.
Ai avut un copil?
În închisoare?
Fiica mea, fetița mea.
Trebuie s-o văd.
Trebuie să am grijă de ea.
Mă poți ajuta s-o găsesc? Te rog?
Inés, uită-te la mine.
Jură pe Dumnezeu Atotputernicul că spui adevărul.
Trebuie să vorbesc cu cineva de la Sfântul Oficiu.
Dar Sfântul Oficiu s-a desființat demult.
- Dar nu sunt cu toții morți, nu? - Ar putea fi.
Ori sunt toți în închisoare ori au fugit cu toții.
- Cine conduce închisoarea? - Francezii.
Iar Napoleon a trimis
un procuror special cu armata sa.
Mă va primi? Unde-l pot găsi?
Stai aici. Ai grijă de ea.
Felipe!
Liniște!
Tăcere!
Sunt aici
pentru a servi ideilor marii Revoluții Franceze!
Ele mi-au deschis ochii,
așa cum deschid ochii tuturor celor orbi din lumea întreagă
pentru că sunt irezistibile.
Sunt logice, sunt drepte.
Universale.
Toți oamenii, toți oamenii sunt născuți liberi.
Toți au aceleași drepturi, iar cei...
... cei care refuză să vadă lumina libertății
nu vor avea parte de îndurare.
Nu va fi...
nu va fi niciun pic de libertate pentru dușmanii libertății!
Părinte Gregorio...
nu luați asta în nume personal. Totuși...
Totuși, sunteți
însăși materializarea
fanatismului orb și al nepotismului.
Sunteți unealta prin intermediul căreia cei puțini
i-au pus în lanțuri pe cei mulți.
Ilustrați cel mai rău aspect al Spaniei
și astfel veți fi judecat pentru faptele dumneavoastră.
Prin... Prin decizia unanimă a judecătorilor...
și prin puterea investită în ei de către Declarația
Drepturilor Omului și Cetățeanului,
această curte
vă condamnă...
la moarte.
Îți mai aduce aminte de negustorul acela bogat
care te-a făcut să mărturisești că tu...
Da.
- Îți aduci aminte. - Da. Cum îl chema?
Tomás Bilbatua.
Da, desigur. Ce mai face?
E mort.
- Îmi pare rău să aud asta. - Nu, e vorba de fiica lui.
Are nevoie de ajutor.
Desigur. Poate să vină să mă vadă oricând dorește.
E aici. E în trăsură mea de afară.
Cheam-o înăuntru.
Datorez totul...
- Datorez totul... - Nu, nu trebuie să țipi.
Poți vorbi încet
și articulat și pot citi pe buze.
Datorez totul acelui om.
Din cauza lui a trebuit să plec în Franța.
Și acolo deodată,
am văzut
cât de mult m-am înșelat întreaga mea viață.
Citind...
Citind Voltaire, Rousseau...
Întâlnindu-l pe Danton. Uite,
am fost botezat din nou.
Am vărsat sânge pentru Revoluție..
- E o rană urâtă. - Și chiar m-am căsătorit acolo.
Da, Henrietta, soția mea.
O iubesc... Și am trei copii.
Da, eu, cel care am făcut un legământ de castitate.
Așa că va trebui să îmi pictezi portretul
cu întreaga mea familie.
Asta...
Asta înseamnă zece mâini de pictat.
Zece. Și mi le pot permite pe toate, acum.
Intră.
Inés.
- El e Lorenzo... - Casamares.
Lorenzo Casamares.
Ce pot să fac pentru dumneata, domnișoară?
Nu, nu, nu, te rog, încetează, oprește-te.
Oprește-te, te rog.
Ia loc.
Doar spune-mi,
de ce ai nevoie? Ce pot să fac pentru tine?
Ce s-a întâmplat cu copilul nostru?
- Pardon? - E...?
E cu tine?
Cât timp te-au ținut în închisoarea aceea?
Nu știu.
Și...
crezi că ai avut un copil acolo?
O fetiță.
- Fiica noastră... - Fiica "noastră"?
De ce crezi că sunt tatăl fetiței tale?
Pentru că ești
singurul bărbat pe care l-am cunoscut vreodată.
Te rog, stai jos, stai jos, te rog.
Ce s-a întâmplat cu fata?
Nu știu.
Au luat-o de lângă mine
înainte...
să bea măcar din laptele meu.
Inés, draga mea, vino încoace.
Vino, vino.
Acum,
te vei duce cu acest tânăr,
iar el te va duce la fiica ta.
În regulă?
Du-te cu el.
Haide. Totul va fi bine.
Simt...
așa o milă pentru aceste sărmane suflete.
Cât de barbari am fost...
Unde o trimiți?
Se vede clar că și-a ieșit din minți în închisoare.
Totuși, nu o voi dezamăgi. Îți promit.
- Va fi în regulă? - Va fi bine îngrijită.
Crezi că a inventat povestea despre copila ei?
Mă tem că da. Sunt sigur că da.
Spune-mi...
dacă o prizonieră ar fi născut
în temnițele Sfântului Oficiu,
ce s-ar fi întâmplat cu acel copil?
Are legătură
cu odrasla ta?
Te rog,
răspunde-mi la întrebare.
Dacă o fac,
îmi vei cruța restul zilelor?
Mă vei lăsa să mor în pace?
Da.
Pot să am încredere într-o... maimuță?
Da.
Nu e nicio fata născută aici în '93 și adusă din Madrid?
Este vreuna?
Este una care corespunde descrierii.
1793, Madrid,
trimisă aici de către Sfântul Oficiu.
Care e ea?
Nu e aici.
A fugit de la noi la vârsta de doar 11 ani.
Unde e acum?
Doar Domnul poate răspunde la întrebarea asta.
Era o tigroaică mică.
Se știe cine i-au fost părinții?
Nu chiar.
Le-au fost menționate numele?
Nu. Nu se face niciodată asta.
- Ați botezat-o? - Imediat.
Care e numele ei de botez?
Alicia.
Haide.
- Cine era fata de acolo? - Numele ei e Alicia. E drăguță...
- Cum o cheamă? - Alicia.
Notează-ți.
Alicia.
În regulă. Alicia.
- Se va întoarce? - Nu, nu, nu azi, Mâine.
- Poftim? - O poți avea mâine.
Doamne, ce e asta?
E realizată de pictorul flamand Hieronymous Bosch...
El Bosco, domnule.
Se numește 'Grădina Desfătărilor Lumești'.
- Îți place? - Păi,
e foarte ciudată, aveți dreptate, dar desigur e flamandă.
Și e foarte bine pictată.
Nu e nici genul meu de grădină și nici genul meu de desfătări.
N-aș trimite niciodată asta lui Napoleon.
Nu e pe gustul fratelui meu... Nu!
Se poate păstra aici în Madrid.
Asta arată promițător.
El e Carlos al Patrulea.
I-am cunoscut pe el... și pe soția lui.
Deși nu-mi amintesc ca ea să fi fost așa urâtă.
Cum a reușit să aibă atâția amanți?
Ea era Regina, domnule.
Asta... e o capodoperă.
- Într-adevăr, domnule. - Fratelui meu i-ar plăcea asta.
Și poate să facă asta?
Să ia tablouri din Galeria Regală și să le trimită la Paris?
Trebuie să ne exprimăm recunoștința
pentru ceea ce a făcut Napoleon pentru libertate
în Spania cumva, dragă. Da?
Domnul Francisco de Goya a venit să vă vadă, domnule.
- Cheamă-l înăuntru. - Stai!
Condu-l pe domnul Goya în camera de lucru și roagă-l frumos să aștepte.
Mulțumesc.
Scuze, Francisco.
La masă sunt un familist.
- Pot să-ți ofer ceva de băut? - Nu, mulțumesc, nu.
Vreau doar să vorbesc cu Inés Bilbatua.
De ce?
Spunea adevărul.
Chiar are o fiică.
De unde știi?
- Am văzut-o. - Ai văzut-o?
Da.
Ai vorbit cu ea?
Nu, nu, doar am văzut-o.
De unde știi că fata pe care ai văzut-o e fiica lui Inés?
Arăta exact ca mama ei
când am pictat-o cu 16 ani în urmă.
- Era o copie perfectă. - Unde ai văzut-o?
În Grădinile Pardo.
- În Grădini? - Da.
E...?
Da, e.
Îi știi numele?
- Alicia. - Alicia.
Crezi că ai putea s-o aduci pe Inés la casa mea?
Vreau ca mama să-și cunoască fiica.
Desigur.
Haide.
- Te numești Alicia? - Da.
Unde ai fost născută, Alicia?
Într-un orfelinat.
Știi cine ți-au fost părinții?
Mama a fost o eretică.
Deci, unde vrei s-o facem?
Chiar aici?
Nicăieri. Vreau doar să vorbesc cu tine.
Nu ești de la poliție, nu?
Aș vrea să-ți fac o propunere.
- Bine. - Părăsește Spania.
- Să părăsesc Spania? - Da.
- Și unde să mă duc? - În America.
Cu tine?
Nu, dar...
dacă părăsești Spania,
îți voi da destui bani încât să nu-ți mai dorești vreodată...
Nu, nu, te rog lasă-mă să plec din...
- Te rog, încetează...! - Stai, calmează-te. Lasă-mă să vorbesc.
N-o să ajung în vreun bordel sau într-un harem?
Lasă-mă să vorbesc.
- Dă-mi drumul, sau țip. - Așteaptă, stai aici.
Stai... Taci, taci.
Taci, taci. Lasă-mă să vorbesc. Liniște! Stai!
Alicia, întoarce-te!
Chiar dacă această Alicia e într-adevăr fiica lui Inés,
lucru de care mă îndoiesc, lucru de care mă îndoiesc...
Dacă e,
n-aș vrea să le văd împreună.
De ce nu?
Pentru mine, ideea de a-i spune unei mame:
"Ți-am găsit fiica și e o târfă"
e de neimaginat și o cruzime.
N-aș fi în stare de așa ceva.
Dar au același sânge.
Plus, Francisco,
Inés nu e în toate mințile.
- Unde e? - E pe mâini foarte bune.
Unde? Trebuie să vorbesc cu ea.
De ce e așa importantă pentru tine?
Ești complet obsedat de ea.
Tu însuți ai remarcat-o.
Fata aceea... mi s-a întipărit în minte.
Ea e îngerul care coboară din Rai în 'La Florida'.
O văd în cârciumi, o văd pe străzi, în visele mele.
I-am văzut fața când am crezut că mor în Cádiz.
Și nu am făcut nimic pentru ea când avea nevoie.
Nu o voi abandona din nou!
Înțelegi asta?
Unde e?
Francisco,
sărmana femeie și-a pierdut mințile.
Te-am întrebat unde e?
- Nu-mi pasă cine ești. - Sunt pictorul regelui!
Al cărui rege? Știi câți regi am aici?
Am chiar doi Napoleoni. Iar unul din ei e arab.
Celălalt are 2 metri și zece înălțime.
- E surd? - Da.
Pictor al regelui. Ar putea fi și orb.
Cine e femeia asta?
Inés Bilbatua.
Cât valorează pentru tine?
- Cât valorează pentru tine? - O mie de reali.
1,000? 100!
100!
Trebuie să fii nebun! Și ia-o ca pe o opinie profesională!
Sunt revoluții peste tot, lumea se duce de râpă.
Englezii au debarcat în Portugalia
iar eu sunt responsabil de acest spital.
Și îndrăznești să îmi oferi 100?
500. 500.
- 200. - În regulă.
Mai vrea și altcineva ce vrea el?
Inés.
Nu... Nu din nou.
Nu poți purta un copil toată viața. Nicio femeie nu poate.
Nu, María, nu!
- Încetează! - Inés!
Țineți-o.
Prindeți-o! Încetează!
Încetează. Dă-i drumul!
- Inés, calmează-te - Inés!
Inés!
Nu-ți amintești de mine?
Poți pleca acasă acum.
Am găsit-o pe fiica ta, Inés.
Vezi,
trebuie să pleci. Ți-a găsit fiica.
- Fiica mea? - Da.
Copilul meu?
Stop!
Ce se întâmplă aici? De ce nu putem trece?
Nu vă puteți duce acolo.
Inés, așteaptă în trăsură.
Stai cu ochii pe ea.
Domnișoară Alicia?
Da.
Sunt Francisco Goya.
Sunt pictorul regelui.
Ea e copilul tău?
Nu.
Vreau să vii cu mine să faci cunoștință cu cineva.
Alt bărbat?
Nu.
Înțeleg.
Nu, nu vorbesc despre...
Vreau să întâlnești pe cineva pentru care ești foarte importantă.
Pe cine?
Alicia,
nu ți-ai întâlnit niciodată mama, nu-i așa?
Și?
Alicia!
Alicia, fugi!
Nu, nu te atinge de ea!
Alicia!
- Unde e? - S-a dus încolo.
Dar nu ți-am spus...! Caut-o!
Ți-am spus că domnul Francisco vrea să rămâi aici.
Adu-o acasă! Adu-o acasă!
Cheamă-l înăuntru.
- Tu ai decretat deportarea? - Da.
Deci le trimiți pe toate fetele astea în America
doar ca s-o dai la o parte pe sărmana ta fiică târfă?
E cel mai bun lucru pentru femeile alea, e cel mai bun lucru.
Ce vrei să spui? Repetă.
E o viață nouă pentru ele. E o viață nouă.
O viață nouă? Să fie vândute drept sclave în America?
E mai bine decât să trăiască în bordelul ăsta numit Spania.
- Ce vrei să spui? - Trezește-te, Francisco.
Spaniolilor nici nu le pasă de idealuri.
Spania de azi e un mare bordel.
Târfă?
Mă numești o târfă?
Îndrăznești să mă numești târfă?
Și tu ce ești? Uită-te la tine!
Uită-te ce ești azi.
Dar îți amintești ce erai ieri?
Cine e târfa aici?
Nu-mi ține predici, Francisco.
Nu-mi ține predici mie. Măcar am încercat să fac ceva.
- Și am crezut în ceea ce fac. - Stai.
- Sunt un credincios, Francisco. - Stai.
Eu sunt un credincios..! Dar tu?
Uită-te la tine.
Tu lucrezi pentru oricine plătește.
Ieri regele Spaniei.
Astăzi francezii. Mâine?
Probabil nemernicul de Wellington!
- Nu! - Ba da, Francisco.
Tu crezi doar în bani.
Tu ești târfa.
Ce e?
Regele tocmai a primit vestea
că englezii au trecut granița din Portugalia în Spania
și avansează.
Conform unei surse credibile, nu întâmpină niciun fel de rezistență
iar spaniolii li se alătură în asaltul lor asupra avanposturilor noastre.
Care sunt ordinele regelui?
Regele și familia lui au plecat spre Madrid cu o jumătate de oră în urmă.
- Și Madrid? - Veștile nu au ajuns încă în oraș.
Inés.
Vreau să doarmă.
Tatăl ei nu a văzut-o încă.
Nu vreau să plângă când o va vedea.
Stați!
Opriți-vă!
Înapoi în Franța, lașilor!
Françoise?
Frate Lorenzo,
sper că înțelegi că nu e nimic personal
în judecata noastră.
Totuși,
ai devenit
întruparea vie a ideilor diabolice.
Ai proclamat că omul este peste Dumnezeu
și că vorbele din Scriptură nu sunt decât minciuni și otravă.
Nu trebuie niciodată
să ți se permită să îți repeți crimele.
Pentru acest motiv, biserica te declară vinovat,
iar pedeapsa ta va fi moartea.
Dar dacă te căiești în public,
brațul milostiv al Bisericii
îți va cruța viața.
Corpul tău va fi salvat și chiar și sufletul tău,
dacă te vei alătura nouă
în sânul lui Dumnezeu.
Lorenzo,
fiule,
te căiești?
Nu, sunt sigur.
- În numele Tatălui... - Domnul îți va ierta păcatele.
Ți-ai pierdut vederea, frate. Deschide-ți ochii.
Lorenzo!
Lorenzo! Aici!
Ce crezi că se va întâmpla cu el acum?
Frate, căiește-te. Încă mai ai timp să pledezi pentru mila lui Dumnezeu.
Căiește-te. Căiește-te.
Întoarce-te la noi, iar Dumnezeu te va primi la sânul Lui.
Deschide-ți ochii!
Căiește-te. Dumnezeu îți va ierta păcatele
dacă te căiești acum! Căiește-te...
Doamne.
Sau vei fi condamnat pentru vecie.
Dumnezeu îți va ierta păcatele. Ți-ai pierdut vederea, frate.
Încă mai ai timp să pledezi pentru mila lui Dumnezeu.
Căci Dumnezeu este milostiv.
Inés!
Traducerea și adaptarea: alin022 & veverița_bc @ www.titrări.ro